#українські_письменники
Квітка-Основ'яненко Григорій
Федорович (1778-1843 рр.) – український прозаїк, драматург,
журналіст, літературний критик і культурно-громадський діяч. Засновник
художньої прози і жанру соціально-побутової комедії в класичній українській
літературі.
Твори письменника правдиво описували життя людей в тодішній Україні та,
зокрема на Харківщині. Недаремно, пропагуючи народну версію української мови у
своїх творах, Квітка-Основ‘яненко пояснював: “Як говоримо, так і писати треба”!
Проживаючи в с. Основа під Харковом або самому Харкові,
Квітка-Основ'яненко брав участь буквально у всіх важливих освітньо-культурних
починаннях, зокрема був ініціатором видання журналу „Украинский вестник”,
альманахів „Утренняя звезда” і „Молодик”, першої збірки українських прислів'їв
і приказок.
Найвищими досягненнями Г. Квітки-Основ’яненка вважаються комедія «Приезжий из столицы, или Суматоха в уездном городе», яка за сюжетом і характером персонажів передувала появі «Ревізора» Гоголя, соціально-побутові комедії «Сватання на Гончарівці» та «Шельменко-денщик», а також невмируща «Конотопська відьма». Кращі твори Г. Квітки-Основ’яненка одними з перших репрезентували українську літературу в царській Росії та Європі. Він також брав участь у підготовці та відкритті Харківського університету, обіймав посаду директора Харківського театру, його стараннями був створений і видавався ряд журналів. Малим хлопцем Григорій Квітка бачив знаменитого на всю Україну мандрівного філософа Григорія Сковороду (якось одного серпневого ранку той забрів на баштан), а наприкінці життя познайомився з Тарасом Шевченком.
Більше цікавих фактів про письменника пропонуємо переглянути у відео-проєкті "Українська література в іменах":
Коментарі
Дописати коментар